Din episoadele anterioare:
Și dacă am sentimente pentru det. Vega? Sentimente puternice?
Turma ta trebuie să simtă că ești cununată doar cu Biserica.
Tot ce faci bun pe lume se poate topi în ceață.
Dacă te gândești s-o aduci pe târfa aia nemțoaică în casa mea...
Te vei interna într-un sanatoriu.
Tommy...
Dacă nemții pun mâna pe rachetă, nimeni nu se mai bate cu nimeni.
Omoară-l.
Îți spun eu cine e celălalt!
Afurisitul tău de frate... și tu nu mi-ai spus!
Hazlett a fost punctul de plecare. Tu l-ai omorât.
Ce?!
Pe el, pe soția lui, pe copii. Și pe Reilly, desigur.
O să intri la San Quentin și n-o să mai ieși.
Mai poți să decizi dacă te duci ca turnător sau ca o afurisită de legendă.
"MÃRTURISIRE"
POVEȘTI DE GROAZÃ: ORAȘUL ÎNGERILOR
Ca un câine turbat, nu?
Poftim?
A ucis familia aia întreagă din Beverly Hills. Și un polițist.
Da... Asta a făcut.
Dar l-ai înfundat. Pun pariu că o să primești o decorație.
Molly?
Ai avut o noapte de pomină. Sărbătorești?
Frumoasă poză, dle detectiv...
L-ai prins. Cred că e un sentiment grozav.
Da.
Ți-ar prinde bine să te bărbierești. Te-aș putea ajuta.
Am ajuns s-o fac cu multă îndemânare.
Iisus a spălat picioarele apostolilor săi. Eu îi bărbieresc pe ai mei.
Pe cei care vin la cantina săracilor, cel puțin.
Chiar ai face asta?
Nu am mândrie în fața enoriașilor mei.
M-ar simți de la o poștă. Îi iau așa cum sunt, nici mai buni, nici mai răi.
Nu te pregătești să intri în tură?
Căpitanul ne-a dat liber o săptămână. Pentru o misiune bine îndeplinită.
Deci mexicanul ăsta...
Nu e mexican. E un "chicano". E altceva.
N-am vrut să spun nimic cu asta.
Putem să nu vorbim despre muncă?
James Hazlett era important pentru mine. Știi asta.
Vreau doar să știu ce s-a întâmplat.
Puștiul ăsta l-a ucis. Asta e tot.
- Și familia lui? - Da. Și familia.
Ai fost vreodată într-o situație în care nu există un răspuns corect?
Tot ce faci va fi greșit.
Deci faci ceva... și știi că e greșit.
Și trăiești cu consecințele.
Nu e un compromis. Nu e o greșeală.
E un păcat.
Te iau așa cum ești, Tiago. Nici mai bun, nici mai rău.
Și te iubesc.
- Vrei să vii înăuntru? - Categoric da.
Îndrăznește să-ți imaginezi un viitor cu mine, Brian.
Fără războaie. Fără politică.
Doar cele mai mărețe inimi și intelecte, lucrând cot la cot,
ca să trăiască și să prospere împreună.
Locul în care vei găsi destinul pe care-l meriți cu atâta prisosință.
Mintea ta e un capital indispensabil acestui nou Eden.
Vezi fâșia aceea de pământ de lângă stejari?
Acolo se va înălța propriul tău laborator.
Vei avea tot echipamentul de ultimă generație la care ai putea visa,
și, într-o bună zi, îți vei discuta frumoasele idei cu Führerul însuși.
Cu Führerul?
Acesta va fi noul său "cuib de vultur".
Inima și căminul lui din Lumea Nouă, înconjurat de natura lui Dumnezeu.
Vezi tu, asta nu înțeleg oamenii despre noi.
Suntem constructori, nu distrugători. Eu sunt arhitect. Un urbanist.
Asta e plăcerea mea: să-ți imaginezi viitorul
și să-l aduci la viață în piatră și oțel,
construind o lume nouă, mai bună, pentru toți.
Și dacă nu reușesc să fac motorul pentru noua rachetă?
Ai să reușești.
Aici, înăuntru, sunt minuni.
Ai să-ți revezi mama, Tom. Numai că acum e bolnavă.
Ca atunci când Trevor a avut pojar și a trebuit să stea în camera cealaltă.
- Așa e acum, cu mama ta. - Când se întoarce acasă?
Peste ceva vreme.
Și, știi... uneori, în viața noastră se produc schimbări.
Cum ar fi?
Ca în basme.
Uneori se întâmplă lucruri și crezi că sunt rele,
dar, în final, se dovedesc a fi bune.
Când Hansel și Gretel s-au rătăcit în pădure,
au găsit drumul înapoi spre casă, nu-i așa?
Doar după ce o omoară pe vrăjitoare.
Deschid eu!
Tommy!
- Tată? - Bună, Tom!
Maria, ți-i amintești pe Elsa Branson și pe fiul ei Frank.
E o plăcere să vă revăd, dnă Branson.
Plăcerea e de partea mea, dnă Maria.
Tată, ce se petrece?
Maria... Îi ajuți tu pe Elsa și pe Frank să se instaleze?
Da.
Prietenii noștri vor sta cu noi. Nu e plăcut?
Trebuie să fii foarte bun cu ei și să le arăți unde sunt toate lucrurile.
Cât o să stea?
Asta nu știm. Dar e bine că sunt cu noi.
Elsa o să mă ajute să am grijă de voi acum.
Eu am deja mamă. Și frate.
Nu e totul atât de minunat?
Micul Frank și eu... n-am avut nimic de genul ăsta.
Tu ai acasă vreun lucru deosebit, de genul ăsta?
Avem un set de tacâmuri cu mâner de fildeș de la bunicul,
dar îl folosim doar la ocazii cu totul speciale.
Da... ocazii cu totul speciale. Înțeleg.
Maria, îmi pare rău.
Cred că ți se pare ciudat și derutant.
Ca să fiu sinceră, și pentru mine e ciudat.
Eu sunt aici doar ca să ajut, doamnă.
Dar eu știu cât de mult te stimează Peter.
Vreau ca totul să fie bine. Vreau să fim toți fericiți.
Desigur, doamnă Branson.
Mai am un singur lucru să-ți cer, dacă se poate.
Îmi fac griji pentru Frank. Toată schimbarea asta îl înspăimântă.
Cred că l-ar ajuta dacă ar sta cu Tom în camera lui.
Ține foarte mult la el.
Desigur, putem face ceva...
Însă și Trevor crește... Ar trebui să aibă camera lui. Da?
Ați dori să ia camera mea?
Știu că nu rămâi des aici peste noapte.
Mă gândeam că ai putea sta în camera de lângă garaj.
Bună! Cum se acomodează cele mai bune fete ale mele?
Tocmai discutam cum să-i aranjăm pe băieți.
Ați prefera să mă mut în camera de lângă garaj, dr. Craft?
Da, cred că ar fi cel mai bine. Deocamdată, vreau să zic.
Minunat. Și eu cred la fel. Tu nu, Maria?
Da, doamnă. Îmi mut lucrurile imediat.
Scuzați-mă.
Atâtea jucării...
Eu n-am avut niciodată jucării care să nu fie stricate.
Pot să mă joc cu ăsta? Promit că nu-l rup.
Sigur. E ca acela din Robin Hood.
Robert Hood?
Robin Hood. Știi cartea? Tata și eu am citit-o împreună.
Tatăl meu nu citea cu mine.
Robin Hood e cel mai grozav.
E un proscris care fură de la bogați și dă la săraci.
Și are o bandă de oameni veseli și... Vreau să-ți arăt ceva!
- Ce-i asta? - E un hamster.
L-am botezat "părintele Tuck", după prietenul cel mai bun al lui Robin.
Ce vietate mică și ciudată...
Tom... eu n-am mai avut niciodată un frate.
Și vreau să fiu un frate bun. Ai să mă ajuți să fiu un frate bun?
Da, Frank. Am să te ajut.
Mulțumesc.
Mulțumesc din suflet.
- Bună, tinere domn! - Poftim?
- Nu credeam că mai vii. - Să ratez prânzul nostru de miercuri?
E lucrul cel mai apropiat de o întâlnire din ultimii mei 50 de ani.
Ia zi, mai ai vreo veste de la prietenii noștri germani?
Au luat legătura cu tine?
Nu. Nu mai am nicio veste de la ei.
- Nimic? - Niciun cuvânt.
Vrei să-ți regândești răspunsul, amice?
Care-i adevărul aici, Brian? Ești nazist?
Vrei să faci o rachetă care să-i poată omorî pe toți evreii?
- Nu te prosti. - Atunci, de ce ne minți?
Poza asta nu arată deloc a lipsă de comunicare.
Voi nu știți totul. Lucrurile despre care vorbesc ei nu sunt toate rele.
Nu vor să stăpânească lumea. Asta e doar ce scriu ziarele.
Asta e politică. De care, ca să fiu sincer, nu-mi pasă.
Și, spre deosebire de tine, ei chiar îmi apreciază munca.
- Și acum, lasă-mă în pace. - Ascultă, puștiule...
Când eram de vârsta ta, n-aveam reviste de benzi desenate.
Distracția mea era teatrul în idiș.
Familia mea avea o trupă care juca într-o tavernă, în Est.
Nu aveam nave spațiale, dar aveam "Regele Lear", "Faust"
și zeci de piese ale noastre, toate în idiș.
Dar ia ghici...
Nu toată lumea iubea atât de tare micul nostru teatru evreiesc.
Așa că, într-o noapte, au dat buzna înăuntru. Tatăl meu era acolo.
L-au bătut atât de mult și de tare, încât a rămas fără un ochi.
Dar, pentru el, nu asta a fost partea cea mai rea.
Pentru că ne-au ars teatrul, cu toate piesele noastre în el.
Unii oameni creează. Alții distrug.
Ce fel de om vrei tu să fii, Brian?
Te rog, nu-i lăsa să-mi facă rău.
Îți promit.
Dottie o să te ia la ea acasă. O să stai cu ea.
O să te lase în pace, ca să poți lucra. E multă liniște acolo.
Stau lângă lacurile bituminoase de lângă La Brea.
Pe-acolo nu s-a întâmplat mare lucru de un milion de ani.
- Pot să-mi iau un suc Yoo-Hoo? - Sigur, dragul meu.
Yoo-Hoo... Ți se rupe inima.
- Nu-l scăpa din ochi. - Nu-l putem ține ascuns la nesfârșit.
Nu va fi nevoie. O să mă ocup de asta.
- Dră Malone! - Doamnă consilier...
- Pot să te întreb ceva? - Spuneți.
Umflatul ăla n-ar rezista în post o zi fără tine. Tu ești creierul, e clar.
De ce susții un om atât de total lipsit de valoare?
Cred că are potențial.
- Da? O să-l faci primar? - O să-l fac președinte.
O să faci dintr-un rasist demagog, complet lipsit de scrupule,
președintele Statelor Unite?
- Exact asta am să fac. - Și cine o să-l voteze?
Toți oamenii supărați, care consideră că dv. și dl Roosevelt i-ați trădat.
Voi o să vă păstrați sprijinul evreilor și al celor de culoare
și al tuturor celor care "au valoare".
Noi o să-i luăm pe toți ceilalți. Mersi frumos.
- Ce urmărești, dră Malone? - Nu știu ce vreți să spuneți.
Nimeni nu pare să știe nimic despre tine.
Unde te-ai născut, unde ai studiat...
Parcă ai apărut într-o bună zi nu se știe de unde,
stând pe umărul lui și șoptindu-i în ureche.
Asta înseamnă că ai un secret.
Și, în politică, secretele sunt monedă forte.
Iar eu am să-l descopăr pe al tău.
Și, dacă-mi permiți, un pic de ruj n-a făcut rău nimănui.
Ai văzut asta? Beverly zâmbește ca afurisita de Jean Arthur,
dar observi că nu pomenește cât va costa devierea autostrăzii.
Și asta, ca să salvezi o mahala mexicană?
Ar trebui să fiu decorat fiindcă o rad.
Avem o problemă mai mare.
Am vorbit la telefon cu biroul electoral districtual.
Doamna consilier Beck a cerut revocarea candidaturii dv.
Revocare? E ridicol! Pe ce motiv?
Asta nu contează. Vă are în vizor
și nu scăpați până nu vă pune capul pe perete drept trofeu.
Și are sprijinul tuturor consilierilor care susțin programul New Deal.
Al dracului Roosevelt!
Deci ce facem acum?
- Începem războiul. - Da.
- Fără pic de îndurare. - Nici urmă.
Însă, dacă e să fim realiști, opțiunile noastre sunt limitate.
Femeia asta are o reputație impecabilă, un munte de resurse
și decenii de capital politic pe care îl poate folosi după bunul-plac
și, în plus, e foarte populară.
În timp ce eu sunt antipatizat.
Îți zic... aș putea pune capăt acestui război chiar înainte să înceapă.
Ești un consilier care taie în carne vie, Alex,
dar poate că avem nevoie de cineva care chiar știe să taie în carne vie.
- N-o văd în rol. - De ce? E bună!
Katharine Hepburn nu e destul de romantică!
Ba este!
Eu îl vreau pe Caesar Romero în rolul lui Rhett Butler.
Fina!
Mi-e atât de dor de tine, Fina...
- Tu ești bine? - Nu.
- Trebuie să vii acasă cu mine. - O să-mi spui că mă iubești?
- Desigur. Te iubesc, Mateo. - Îmi promiți?
Da.
Am... făcut ceva rău.
Și... nu m-am gândit. Nici n-am știut că pot să fac asta.
- Nu știu ce să fac... - Taci! E în ordine.
Te iubesc, orice ar fi.
Orice ai fi făcut, te iubesc nespus și am să te iubesc mereu.
Și știi cine te mai iubește? Tatăl nostru din Ceruri.
Iubirea Lui e cea mai importantă, cea mai puternică dintre toate.
Și nu ai cum să-L faci să nu te mai iubească.
- Nu face asta. - Ascultă, te rog...
Nu. N-am nevoie de închipuiri. Am nevoie de sora mea.
Sora ta și-a găsit credința.
Deci n-am pe nimeni?
Nu pot vorbi cu mama, cu Raul sau cu Tiago,
și acum nu te mai am nici măcar pe tine.
Sper că Biserica te face fericită.
E doar pentru scurtă vreme, până se acomodează Frank aici.
Deși e foarte mic și are astm...
Nu trebuie să vă justificați în fața mea.
O țigară, dr. Craft?
- Fumezi, Maria?! - Sunt în afara programului?
- Da. - Atunci, da.
Nu-mi pot imagina ce crezi despre mine.
Am trimis-o pe mama lor de-acasă și o aduc pe femeia aceasta.
În familia mea, în Germania, asta... Ar fi o mare rușine.
Toate familiile au secrete.
Există un motiv pentru care ferestrele au perdele.
Presupun că ai dreptate.
Acum o să am nevoie de ajutorul tău.
Băieții te iubesc mult. Și ai făcut mereu parte din familia noastră.
Nu plec nicăieri. Asta vă pot promite.
Îți mulțumesc.
Și... cum ți se pare Elsa mea?
E... foarte curată și drăguță, domnule.
Da, este.
Și ea o să aibă nevoie de ajutorul tău. Întreaga situație e nouă pentru ea.
Și a trecut prin multe încercări.
E... fragilă.
Am să veghez asupra ei. Vă promit.
Foarte bine.
- Rămâi aici în seara asta? - Nu. Trebuie să mă duc acasă.
Pot să te duc cu mașina?
Rămâneți cu băieții. Au nevoie de dv.
Foarte bine, da. Ești o femeie minunată.
Îmi dai voie?
Uite-i.
Nu erau doar cei mai vechi prieteni ai mei.
Erau "agenții" mei înainte să-i omoare naziștii.
Ãsta e Richard Goss. El e conducătorul, cred.
Are legături la nivel înalt în Berlin.
Puștiul e om de știință, cu multe idei periculoase în cap.
Asta e adevărata problemă.
Lewis... Doi dintre prietenii tăi sunt deja morți.
Nu vreau să te jignesc, dar situația te depășește.
Deci ar trebui s-o las baltă?
După ce bestiile alea i-au ucis pe Sam și pe Anton?
Să-ți spun ceva, băiete.
Mica favoare pe care ți-am făcut-o azi-noapte la secție
n-a fost numai din bunătatea inimii.
Îți cer chiar acum să te revanșezi.
Sau poți să ieși, și am terminat-o cu tine. Cum vrei.
Deci care e planul?
- Lewis? - Aici!
- Tiago Vega... ea e Dottie Minter. - Îmi pare bine.
- Plăcerea e a mea. - Dottie e celălalt "agent" al nostru.
Nu te uita așa la mine, băiețel.
Le duceam arme cubanezilor în timpul războiului hispano-american.
Da, doamnă.
L-am culcat pe puști. I-am dat o sticlă cu apă fierbinte și un somnifer.
Bine. O să am nevoie de tine pentru o misiune de supraveghere la noapte.
Iar noi doi, partenere... avem niște datorii de colectat.
Los Angeles Angels au câștigat puțin teren.
Sunt doar puncte procentuale recuperate de la Yankees,
și ambele echipe sunt la jumătate de meci distanță de trofeu,
așa că sunt două meciuri consecutive importante pentru ambele cluburi.
- Josefina e acasă? - În camera ei.
... va arunca prima minge pentru Yankees, iar Bob Allen,
fiul lui Lawrence Lahey...
Allen, mi se pare, are o reprezentanță Chevrolet în zona New York.
Înseamnă că tatăl lui ar putea găsi mereu o bujie gratis.
Noutăți din baseball: azi, Kansas City joacă în Boston,
Detroit joacă în Baltimore,
iar Tigers și Orioles și-au disputat aseară două meciuri consecutive.
Minnesota joacă la Washington, și Senators au greaua misiune...
- Ieși? - Am oră de studiere a Bibliei.
- Cu părintele Nunez? - Nu. La Templu.
Locul ăla...
- Locul ăla e biserica mea. - Nu! Aia nu-i biserică!
- Nu știi nimic despre asta. - Știu destule!
Vorbește cu sora ta! Eu nu pot s-o ascult.
Mamă...
Ajunge! Du-te și spală-te. O să luăm cina.
- Mă duc la Templu. - Deci nu mai ești catolică?
Tu ești? Când ai un necaz, ce faci, mamă?
Nu te duci la părintele Nunez,
te duci în garaj și aprinzi lumânări ca să te rogi la Santa Muerte!
Santa Muerte e un înger sfânt...
Sora Molly e la fel de importantă pentru mine
cât e Santa Muerte pentru tine, cu deosebirea că Sora Molly e reală!
Mă bucur că Josefina are un frate mai mare care s-o învețe de bine!
Înainte, luptai pentru familia ta, și acum, uită-te la tine!
Stai tot timpul și nu spui nimic!
Ce viață nouă mi-ai dat!
- Și tu mi-ai dat mie. - Am să fiu foarte bună cu băieții tăi.
Da.
Va dura o vreme, dar până la urmă, te vor iubi cum te iubesc și eu.
Cum ar putea să nu te iubească?
Dar mă întreb, în legătură cu Maria...
Crezi că un amestec de culturi sub același acoperiș
e un lucru bun pentru băieți?
Ce vrei să spui?
Le gătește mâncare specifică alor ei, copiii știu cuvinte în spaniolă...
Astfel de lucruri nu se întâmplă în Germania.
Se întâmplă în Pasadena și ne înțelegem foarte bine.
Dacă e ca băieții să vorbească altă limbă, n-ar trebui să fie germana?
Vorbesc prostii. Nu te mai gândi.
Maria îi știe pe copii de când erau bebeluși. E o femeie bună.
Da, este. N-ar fi trebuit să spun asta.
Încercam să mă port ca o femeie al cărei loc e într-o casă ca asta.
Am trăit cu o femeie al cărei loc e într-o casă ca asta. Am fost nefericit.
Până te-am cunoscut pe tine, trăiam doar pe jumătate.
Dar acum visez la tot și la toate în același timp.
Cu tine, sunt bărbatul care eram sortit să fiu.
Și toate visurile tale se vor împlini.
Vei fi un bărbat puternic pentru familia ta. Un om important.
Și lumea va privi.
Îți promit asta.
Cum poți să dormi cu roata aia scârțâind toată noaptea?
Îmi place să știu că e acolo. Mă face să mă simt în siguranță.
Mi-e frică.
- N-are de ce să-ți fie frică. - Știu. Dar îmi este.
Mi-e dor de tatăl meu.
Pot să vin în patul tău?
Bine. Poți să vii în patul meu.
Iartă-mă. Când mi-e frică, îmi transpiră mâinile.
- Ți-e dor de mama ta? - Da.
- Crezi că încă te iubește? - Da.
Te iubesc, Tom. Acum suntem frați.
Și frații se iubesc între ei, nu-i așa?
Da.
O spui, te rog? Dacă spui că mă iubești, o să mă simt mai în siguranță.
Te iubesc, Frank.
Casa lui e foarte modernă.
Mult mai scumpă decât își poate permite din salariul de consilier.
Sunt bani din familie. Ce altceva?
Și-a cumpărat o cravată nouă, ca să mă impresioneze.
Sigur.
- A vorbit despre tatăl lui? - Nu. Nu vorbește niciodată.
Nici măcar nu merge cu mașina pe bulevardul Townsend.
Oricât ar fugi, nu poate scăpa de legăturile lui de sânge.
- Nu e atât de nesăbuit pe cât crezi. - Crezi că nu?
Nu. E stângaci și greoi,
dar are pasiune pentru munca lui, pentru oraș.
Pentru tine. Meriți felicitări, Kurt. Ți-ai îndeplinit misiunea admirabil.
Presupun că da.
Țurțurele ăla pe care-l ai pe post de inimă a început să se topească?
Te rog să ții minte un lucru: îmi ești folositor doar ca "țurțure".
Altfel, ești doar un alt american inutil.
Da, domnule.
Puștiul e prea periculos și e sperios ca o pisică.
E în tabăra noastră, e în tabăra lor... habar nu are.
Așa că, deocamdată, îl ținem ascuns.
Din cauza rachetei la care lucrează?
Cu un motor destul de puternic, V-2 are o rază de acțiune ucigătoare.
Bătrânu' Adolf ar putea să apese pe un buton în Berlin,
și să spulbere o parte din Londra.
Dacă pui racheta aia pe un vas sau pe un submarin,
s-a dus o parte din New York sau din Washington,
sau, Doamne ferește, Hollywood.
Poate că nu e mare pierdere, dar trebuie să-l apărăm pe puști,
fiindcă, dacă ei îl găsesc și pun mâna pe rachetă,
se anulează tot și toate, pe motiv de Apocalipsă.
Deci îi urmărim?
Nu.
Atunci, ce facem aici?
Am rude în Germania.
Veri îndepărtați.
I-am cunoscut. Au venit aici și i-am dus la plajă.
Le-a plăcut. Cui nu-i place la plajă? Ție îți place plaja?
- Sigur. - Sigur...
Oricum... vărul meu de-al doilea, Manny...
E un tip simpatic. Locuiește în Renania, practic, în Belgia.
Trecea granița ca să cumpere ciocolată, fiindcă era mai ieftină.
Atât de aproape era de Belgia.
Mi-a trimis și mie bomboane de ciocolată. Erau bune. Și ieftine.
Acum doi ani, Germania a invadat Renania.
Probabil că n-ai știut. Nimănui nu i-a păsat prea mult.
Numai că asta n-a fost prea bine pentru Manny.
Vezi tu, el era ceea ce ei numesc un "degenerat".
Evreu și homosexual într-un singur "pachet defect".
Asta lor nu le place. Asta ei nu acceptă.
Așa că l-au înfipt într-un cârlig de măcelărie.
L-au filmat și au trimis filmarea la Berlin.
Ca să se distreze și Adolf, nu?
În cârligul ăla de măcelărie... Cred că a stat ore bune.
În timp ce ei filmau.
Asta sunt acești oameni.
Iar prietenii mei, Sam și Anton... erau oameni buni.
Și vine vremea când spui "ajunge".
Ajunge!
Ești alături de mine?
- Sunt alături de tine. - Ești un om bun.
Cum?
Ditamai mașina lor de naziști e parcată după colț.
Îi urmărim până acolo, bang-bang, și plecăm.
- "Servim și apărăm", nu? - Asta e ideea.
Stai... se întâmplă ceva.
Iisuse Hristoase! E consilierul Townsend!
- Cel cu autostrada? - Ce caută aici?
Par să fie la cataramă. Acum au un om și la primărie?
Crezi că știe ce sunt?
Nu se poate...
Corectează-mă dacă greșesc, dar în clipa asta avem primăria
și cel mai mare post de radio religios din L.A.,
consilierul vehement și undele radio publice
la masă cu Al Treilea Reich.
Da.
Iisuse! Rămânem în stare de alertă, partenere.
Îți spun un lucru...
Dacă "mama-balaur" e aici, fiica nu poate fi departe.
Ce vrei de la mine?
Spune-mi de ce cățeaua ta de soră îmi atacă familia.
Coiot bătrân... Te supraestimezi.
Copiii îmi sunt luați unul câte unul și toți odată.
Și simt mirosul ei.
Fiara... În aer. O simt în ceafa mea.
Bătrânul coiot știe.
Și trebuie să i se spună coiotului cum să aibă grijă de pui?
Tu privești, aștepți și nu faci nimic,
în timp ce familia mea
e câmpul de bătălie într-un război pe care nu-l înțeleg.
Acum, Doamnă Moarte, spune-mi tu.
Da, spune-i, soră.
De ce chinui această familie?
Știu ce simt ei. Știu cum e să fii iubită de tine și să fii respinsă.
Îți amintești cum a fost când mi-ai întors spatele?
Îți amintești agonia aia?
Am făcut alegerea. Și am suferit pentru ea.
Însă îți amintești cum era când mă iubeai?
Și iată victoria mea.
O singură lacrimă. Sau un ocean de lacrimi.
Plângi, sora mea. Plângi în întuneric și în veșnicie.
- De ce-ți spune "coiot"? - E spiritul meu călăuzitor.
Un vânător al nopții! Ți-aș putea da unul mai bun.
De ce nu corb, liliac sau tigroaică?
De ce câinele ăla jigărit și amărât?
Sunt un câine. Asta e puterea mea.
Nu ești bine-venită în casa asta. Asta e casa Domnului.
"Mamacita", scutește-mă de invocarea unei credințe prăfuite,
pe care n-o mai ai.
Ce altceva e asta decât idolatrie păcătoasă? Și o venerezi pe ea?
Ea e degetul de gheață al morții și, cu toate astea, îi cazi la picioare.
Eu îi dau omenirii ce vrea, și mă urăști.
Unde e logica aici, Maria?
De ce tu doar fărâmi ce au construit alții?
- Toată viața vine din moarte. - Ce știi tu despre viață?
Cuvântul ăsta ar trebui să-ți stea în gât.
Eu am creat viață. Am hrănit-o aici, înăuntrul meu.
Și tu ce ai făcut? Vânezi. Omori.
Nu-i viață în toate astea.
Știi că îți pot curma suferința, da?
Că pot să-ți aduc familia înapoi, toți în jurul mesei, ca înainte.
Nu mă las ispitită de minciunile tale. Ești o scorpie odioasă.
Cuvinte goale, dintr-o inimă frântă.
Sora mea nu te ascultă, dar eu, da.
Te aud strigând după un salvator. Eu pot fi salvatorul acela, Maria.
Dacă-ți iubești familia, dacă vrei s-o aperi,
mă vei îmbrățișa din tot sufletul. Eu pot să-ți aduc liniște.
Draga mea Maria... Te-ai târât cu greu prin noroi,
ai urcat dealuri cu spatele rupt,
ca să-i oferi familiei tale o viață mai bună.
Acum trebuie să te odihnești.
Da. Îmi vine sorocul să mă odihnesc.
Dar nu încă.
Poate că familia mea e în centrul acestui joc de șah al tău,
dar nu suntem pioni.
Suntem regi și regine
și sângele aztecilor curge prin venele noastre.
Soldații revoluției pășesc alături de noi,
și, cât timp îmi voi putea trage răsuflarea,
o să mă târăsc cu greu prin noroi, o să urc dealuri
și o să lupt împotriva ta până la sfârșitul zilelor.
În numele copiilor pe care Domnul i-a alcătuit în pântecele meu,
te gonesc din locul ăsta!
Subtitrare: Retail